Översättning:Göran Andersson.
Hur är dom, där flickorna?
Dom är mycket bra.
Lite vilda.
Gör snabbt av med pengarna, jobbar hårt.
-Kan dom läsa? -Några av dom.
I ungdomsvårdsskola sedan dom hämtades. Sånt här jobb. Det är förnedrande.
Du borde inte använda människor för att skyffla jord.
-Nej. -Och det är inte effektivt.
Om dom gav mig flera grävskopor skulle jag ligga ett år framåt.
Du tillhör en otålig generation.
-Var inte ni? -Ja, det var vi.
Mycket.
Var inte för otålig, kamrat. Vi har kommit mycket långt, mycket snabbt.
Jag vet, kamrat.
Ja, men vet ni vad det kostar?
Dom var barn då som levde på människokött.
Viste du det?
Vad är ert intresse av denna flicka, kamrat General?
Hon kan vara min brors barn.
-Yuri Andreyevich? -Ja.
Min halvbror, borde jag säga.
Om hon är, så är hon även Laras barn.
Den Lara?
Den Lara, ja.
Detta är...
en ny utgåva av Laras dikter.
Ja, jag vet.
-Vi beundrar er bror mycket. -Ja. Alla verkar göra det.
Vi kunde inte beundra honom när vi inte fick läsa hans verk.
Nej.
Kom in.
Det var jag som skickade efter er, kamrat.
Ni ligger inte illa till.
Jag är general Yevgraf Andreyevich Zhivago.
Jag letar efter nån.
Förstår du?
Personen jag letar efter skulle vara min brorsdotter.
Varsågod och sitt.
Vad heter ni... ?
Tonya Komarov, kamrat General.
Dom hittade er i Mongoliet?
-Ja, kamrat General. -Vad gjorde ni där?
-Jag var försvunnen, kamrat General. -Hur kunde ni försvinna?
-Jag har glömt. -Var Komarovsky er fars namn?
Jag antar det, kamrat General.
Du tror det?
Det är ett vanligt namn.
Kommer du ihåg din far?
Nej.
Kommer du ihåg din mor?
Ja, jag kommer ihåg min mor.
-Vad hette hon? -Mamma.
Hur var hon?
Jag menar, hur såg hon ut?
Stor.
Stor?
Jag var liten. Hon såg stor ut.
-Kan du läsa? -Ja.
"Lara: En cirkel av dikter av Y.A. Zhivago. "
Inte jag. Min halvbror.
Personen jag letar efter...
borde vara den här mannens dotter.
Detta borde vara hennes mor.
"Lara. "
Kallade nånsin någon er mor för Lara?
Jag vet inte.
Jag tror inte det.
Hon är fin.
Jag är inte er brorsdotter, kamrat General.
Jag är ingen dröm till farbror för nån.
Men om den här mannen var min far, så skulle jag vilja veta.
Berättade din mor att din far var en poet?
Min far var inte poet.
Vad var er far?
Inte en poet.
Tyckte du om din far?
Jag har glömt.
Men du tyckte om din mor?
Ja, naturligtvis.
-Betyder namnet Strelnikov nåt för dig? -Strelnikov?
Varykino?
Det är en plats, inte en person.
-Gromeko? -Gromeko.
Ja.
Du förstår...
han förlorade sin mor...
i ungefär samma ålder som dig...
när din mor...
förlorade dig.
Och i samma del av världen.
"Nu är livets list och flärd förstörd...
...för anden har försvunnit från dess tabernakel...
Dess lera växer sig svart.
Farkosten är utspridd, stum, känslokall...
...död. Överlämnar vilken till graven..."
Yuri!
Du och din man äter middag med oss, Madame Gromeko.
Tack, Fader.
Vill du lägga dig ner då, Yuri?
Din mamma och jag var goda vänner.
Så nu ska vi se efter er.
Tack.
Det var mors.
Den är din nu.
Ja, Yuri, mamma lämnade den till dig.
I hennes testamente.
Vet du vad ett testamente är, gamle vän?
Pengar.
Nej, Yuri, bara det här.
Din pappa har allt...
Kan du spela på den?
Trodde alla här kunde spela balalaika.
Du bor inte här, gör du?
Nej, vi bor i Moskva.
Det är långt härifrån. Men du kommer att gilla Moskva.
-Eller hur? -Direkt.
Det tar tid att bli van vid saker, eller hur?
Mor kunde spela på den.
Jo, er mor var en artist Yuri.
Hon kunde få detta lilla vanliga instrument att låta som två gitarrer.
Din mor hade en gåva.
Kanske har Yuri en gåva.
Vill du ta lektioner?
Jag kan inte spela på den.
Säg god natt till Yuri, Tonya.
Han är din bror nu.
God natt, Yuri.
-God natt, gamle vän. -God natt.
Gromekos visste inte vad de skulla göra med honom.
Han fick rykte som poet medan han studerade till läkare.
Han sa att poesi var lika mycket ett kall som god hälsa.
Vad han behövde var ett jobb.
Söta?
Mycket.
Dom har rätt att vara söta.
-Vad gör du nästa år, Zhivago? -Jag tänker på en allmän praktik.
Tänkte göra lite ren forskning.
Det är spännande, viktigt. Kan vara vackert.
Allmän praktik.
Livet. Han vill se livet.
Jo, du kommer att finna det ganska otäckt att göra gräsliga saker med folk.
Vad heter du?
-Antipov. -Adress?
15 Petrovka.
-Jag tar dom här. -Vi har tillstånd från polisen.
Ja, du kan hämta dom på stationen.
-När? -Nu, om du vill.
-Då så. -Pasha! Han är min bror.
Ja, ta hem honom, miss.
Innan han hamnar i bråk.
Pasha, snälla.
Det måste göras.
Varför måste det göras?
För dom. För revolutionen.
Dom vill inte ha revolution.
Det vill dom. Dom vet inte, men det är vad dom vill.
Ge mig några av dom där, kamrat.
Pasha?
Är du en bolsjevik?
Nej, bolsjevikerna gillar inte mig och jag gillar inte dom.
Dom kan inte skilja rätt från fel.
Pasha Antipov, du är en gräslig typ.
Varför sa du till honom att jag är din bror?
Vad mera kunde jag ha sagt honom?
Du kunde ha sagt honom att jag är din fästman.
-Pasha, var inte löjlig. -Jag är...
Monsieur Komarovsky har kommit för att träffa min mor i affärer.
Folk skvallrar häromkring.
Så är systemet, Lara.
Folk blir annorlunda efter revolutionen.
Kommer du?
Nej, Pasha.
Jag har en examen att ta, Pasha. Jag måste få mitt stipendium.
Hallå, faster.
Det finns ett brev till dig.
Från Paris.
-Vacker handstil. -Hon kommer hem nästa månad.
Tonya? Det var bra.
Han verkar vara bra informerad.
Och en så stilig gestalt av en...
God kväll, mamma.
-Madame. -Larissa.
Du kan arbeta därinne, käraste. Monsieur Komarovsky är här.
God kväll, Larissa.
God kväll, monsieur.
Han är rådgivare till några mycket viktiga människor.
Ja, jag vet.
Han har kontakter i regeringen.
Jag vet inte, det är säkert.
Är han inte mycket dyr?
Monsieur Komarovsky rådger mig av snällhet, baronessan.
Han var vän till min avlidne man.
-Jag förstår. -Tillåt mig.
Tisdag, om jag kan, min kära. Adjö.
Var fick du tag i det här?
En vän gav det till mig, monsieur.
Du ska inte gå till denna "fredliga" demonstration.
Blir kanske inte så fredlig som dom tror.
Det är allt jag säger. Tala om för din vän att hon är löjlig.
Ja, monsieur.
Hur gammal är du nu?
Sjutton, monsieur.
39,5.
Käraste. Och jag som såg fram mot det.
Det gör inget. Jag stannar här.
Du tar med Lara, gör du inte, Victor lppolitovich?
Så dumt av mig. Det är hennes första långa kappa...
-Jag tror det är bäst att jag ställer in. -Jag stannar hos dig.
Nonsens, jag klarar mig fint. Jag har en bok.
Vilken besvikelse för henne, Victor lppolitovich.
Det finns så få tillfällen att få träffa lite finare societet.
Vad bra, hämta din kappa.
Vi är sena om vi ska gå. Jag vill undvika Kropotkin gatan.
"Broderskap och frihet." Yuri, vilka utmärkta ord.
"Rättvisa, jämlikhet och bröd"
Tycker du inte att dom är utmärkta?
Jo, det gör jag.
"Broderskap och frihet"
Broderskap och struntprat, du är genomfrusen.
Du har ingen rätt, Anushka. Det är inte rättvist.
Vi hade gett upp er, monsieur.
Mitt syskonbarn. Kappan, Lara?
Kom, käraste.
Hur är foie de veau Gascogne?
Som vanligt, monsieur.
-Då så, inte för mycket... -Inte för mycket senap, monsieur.
-Vin, monsieur? -Lite lätt vin, ja.
Det här stället måste vara mycket dyrt, Monsieur Komarovsky.
Det är det. Varför inte "Victor lppolitovich"?
Jag kan inte.
Mor gjorde den här dräkten.
Mycket fin.
Hon är intelligent, eller hur?
Din mor? Ja. Fin liten kvinna.
Ingen tvekan om att de sjunger sången efter revolutionen.
Förbered!
Sätt igång!
Dra sablarna.
Vad, vad... ?
Vad?
God natt, älskade.
God natt, Victor lppolitovich.
Gå in i ert hus, snälla.
Alla dessa människor kommer att tas om hand. Gå in, snälla.
Gå in.
Yuri, snälla. Inget bråk.
Ta in honom, eller jag sätter honom i arrest.
Yuri, jag ber dig. Tonya kommer hem i morgon.
Yuri!
Tonya!
Yuri?
Jo!
Pappa!
Där, nu. Det räcker.
Din mor, din mor.
Mamma!
Mamma, hur mår du?
Jag? I form som en fiol.
Vänd dig.
Jo, dom har lärt henne nåt.
-Titta på det. -Ser inte Yuri bra ut, Tonya?
Jo, vi fortsätter, käraste.
Ja, iväg med er, ni två.
Jag köpte det här till dig.
Den har ett stycke om unga ryska poeter.
Bra, tack ska du ha. Nämner den mig?
Den börjar med dig. Du är den bästa.
Mycket intellegent nation, Frankrike.
Dom håller sina huvuden samman.
Ja, dom tittar i tidningen.
Dom har halsen över hälarna.
Anushka, sluta.
Goda giftermål görs i himlen. Eller nåt liknande ställe.
-Victor lppolitovich? -Pasha.
Jag vill tala med dig.
Nej, Pasha.
Det är viktigt.
Då så.
Pasha!
Hur gjorde du det?
Det gjorde jag inte.
En drake gjorde.
Pasha, älskade!
Kom, kom.
Var är din mor?
Hon sover.
Pasha.
Pasha, jag klarar det inte.
Har du nåt jod?
-Ja, men... -Hämta det.
Pasha, älskade.
Pasha, du måste gå till sjukhuset.
Jag vågar inte på en dag eller två.
-Vill du göra nåt för mig? -Ja, vad?
Göm den här.
Kasta bort den.
Nej. Det blir inga flera fredliga demonstrationer
Där var kvinnor och barn. Dom red ner dom.
Svältande kvinnor, som bad om bröd.
På Tamskaya Avenue, åt, drack och dansade grisarna.
Göm den åt mig.
Tack, kamrat.
Pasha, älskling, jag är inte din kamrat.
-Ja? -Vem är där?
Det är bara Pasha.
-Du kom hem sent igår kväll. -Tiden gick så fort.
Bra.
-Ska du till kyrkan? -Ja.
Vet du vad Gud sa till de kvinnor som ska in i vuxenlivet?
Ja, Fader. Han sa, "Gå och synda ej mer. "
Och gjorde hon?
-Jag vet inte, Fader. -Ingen gör, mitt barn
Köttet är inte vekt, det är starkt.
Kom ihåg, bara giftemålets sakrament bevarar det.
Monsieur, det är nummer sex ikväll, sir.
Den viktigaste personen här är där inne.
-Förlåt att jag är sen. -Jag har väntat nästan en timme.
-Har du beställt? -Nej.
Jo, det borde du ha gjort.
Du väljer, Victor.
-Du har vuxit upp en hel del, eller hur? -Ja.
-Vad sa du till din mamma ikväll? -Victor, sluta.
-Får jag röka? -Ja, naturligtvis.
Du tycker om det, eller hur? Cigarr rök.
Kom, min kära.
Drick, drick, drick.
Töm, töm.
Vart sa du henne att vi skulle, din mamma?
Hon frågade inte.
-Det är för att hon vet. -Nej.
Ni har båda svurit en ed, hon har inte, men hon gör. Du vet det.
-Victor, sluta. -Vad?
-Plåga mig. -Plåga?
Vilken liten hycklare du är.
Jag går nu, Victor.
Om du vill, kära.
Du förstår, du kommer alltid tillbaka.
Stanna, älskling.
Stanna.
Vakna! Ta den här och visa för nån om du blir vilse.
Professor Boris Kurt. Du hittar honom! Gå nu.
Professor Boris Kurt!
Men, Boris, detta är genialt.
Jag trodde det var Rachmaninoff. Jag går och tar en rök.
Hur mår den allmänna praktikanten?
-Lite rädd för finalen. -Det tror jag inte han behöver vara.
Vad tycks om idén att gifta sig med en allmän praktikant?
Mycket bra. Men ingen A.P har frågat mig.
Inte? Jag trodde att ni nomader var varmblodiga?
En trög samling, dessa A.P.s. Vad tycker du om en professor i patalogi?
-Skriver han poesi? -Alas, nej.
Då är jag rädd för att det är uteslutet. Ursäkta mig.
-Det är en fantastisk flicka, Zhivago. -Ja, jag har märkt det.
Det är till dig.
Vad tycker en poet om att se lite allmän praktik?
Tack gode Gud att du kom. Det är mycket snällt av dig.
-Jag vet. Min assistent. -Hur står det till?
-Kom, var är hon? -Den här vägen.
-När gjorde hon det? -Omkring klockan sex ikväll.
Vet du vad det var?
-Varför inte hämta en lokal doktor? -Jag jan inte.
Nej, jag antar att du inte kan. Kom igen, då.
Vi vänder på henne.
Bra.
Vatten.
Bra, Yuri. Kom igen, min kära, svälj.
Nu, Yuri.
Kom igen, kära.
-Kom igen, Yuri. -Förlåt.
Då så, min kära. Det var det.
Bra. Bra.
Bra.
Kommer hon att överleva?
Vatten.
-Det gör hon, eller hur? -Ja.
Lustigt. Det finns en man, håller tal i offentlig talarstol.
In med regeringen, in med liberalerna, in med alla.
Och han riskerar allt. För det här!
Det är inte hur poeter ser dom, eller hur? Det är hur A.P.s ser dom.
-Det är så dom är. -Härifrån, hon var vacker.
Zhivago, jag tror du är ett svårt fall.
Lara. Lara!
Det finns ett barn i fallet. Hennes dotter.
För Guds skull, Boris.
Hon kanske tänkte på Lara innan hon gjorde det.
-Vet flickan om det? -Jag är rädd att hon gör.
-Är hon här? -Ja.
Ja..., säg åt henne att hennes mor överlever.
-Vänta lite, Victor. Yuri. -Ja, naturligtvis.
-Vad ska vi säga om det här? -Måste vi säga nåt?
Jag är rädd för det. Jag tar henne till sjukhuset.
Du vet att det inte behöver bli så svårt.
-Vad heter er assistent? -Zhivago.
-Andreyevich? -Ja, värför? Känner du honom?
-Nej, jag kännde hans far lite. -Då så.
Upp med hakan. Jag tar den stackars ragatan till sjukhuset ikväll.
Vad heter hon?
Det är Victor Komarovsky. Han säger att han känner dig.
Han skötte min fars testamente.
Farbror Alex ville inte ha det.
Komarovsky sa att det inte fanns mycket och det som fanns var hans.
Han är en mycket bra affärsman. Men jag tror inte han är en skurk.
Mycket bra företag. Kan livet.
Han har haft en skrämmande upplevelse ikväll.
Du har inget emot att komma hit, har du?
Nej, nej. Det påminner mig om min ungdom.
-Jag har varit på sjukhuset igen. -Och?
Hon vill att ni förlåter henne. För hennes misstankar.
Du kan säga henne sanningen om du vill.
-Är det han? -Ja.
-Han vet inget om... -Nej!
Pasha, detta är Monsieur Komarovsky.
Snälla.
-Vill ni äta? -Nej, tack.
Jag hoppas att ni inte tycker det är oförskämt.
Inte alls.
Jag har rådgivit Laras mor i många år. Jag är intresserad av vad som händer med henne.
... nåt jag måste säga er och det är följande:
Jag är hängiven till revolutionen.
Ingenting, inte ens Lara...
... är viktigare för mig.
Du missförstod. Dina politiska åsikter rör inte mig.
Jag är troligen mer sympatisk än du antar.
Jag har en del kontakter själv som kanske överraskar dig.
-Vad ska du leva på? -Jag har en lärar tjänst.
-Får jag fråga var? -Gradov, i Ural.
-Jag känner till det. Inte mycket till ställe. -Det är ett vackert land, monsieur.
-Blir ett lugnt liv, eller hur? -Det är vad vi vill.
Ni får ursäkta mig: Blir lönen tillräcklig?
Tillräcklig, inte mer.
Pavel Pavlovich, min chefs ställning...
... och jag menar inte att förolämpa, är att du är väldigt ung.
Monsieur, jag hoppas jag inte förolämpar er. Förbättras folk med åldern?
-Dom blir mera toleranta. -För att tolerera mer från sig själva?
Vad tar äldre människor med sig i äktenskapet?
Lite erfarenhet.
Jag är 26. Min mor dog i onödan när jag var 8.
Min far dog i fängelse. Jag har kämpat för mig själv.
Jag har arbetat mig genom skolan.
Jag är familjär med saker du knappt kan gissa.
Detta är en sorts erfarenhet, verkligen.
Jag har ingen romantisk erfarenhet, om det är vad ni menar.
Lara är 17. Det talar för sig självt.
Du finner troligen situationen komisk.
Det gör inte vi. Vi ska gifta oss nästa år.
-Jag hoppas jag inte har förolämpat er. -Inte alls. Beundransvärt.
En ung korsfarare.
-Han är... -Han är en mycket fin ung man.
Det är tydligt.
Ni är mycket generös, Monsieur Komarovsky.
Larissa, jag vill tala med dig.
Monsieur Komarovsky, har ni...?
Jag ber dig, sluta med tillgjordheten att kalla mig "Monsieur Komarovsky. "
Med dessa omständigheter, tycker jag det är ganska löjligt.
Jag ska rädda dig från ett hemskt misstag.
Det finns två sorts män. Den unga är en sort.
Han har höga tankar. Han är ren.
Den sorts man världen låtsas se upp till, men avskyr.
Den sorts man som andas olycka, speciellt på kvinnor.
-Förstår du? -Nej.
Jag tror du gör.
Det finns en annan sort.
Utan höga tankar. Inte så ren. Men levande.
Att din smak dras till det ungdomliga är förståligt.
Men att du gifter dig med honom blir en katastrof.
Därför att det finns två sorters kvinnor.
Två sorters kvinnor. Och du, som vi så väl vet, är inte av den första sorten.
Ni, min kära...
...är en slampa.
Det är jag inte!
Vi får se.
Bedra dig inte själv, det var våldtäckt. Det skulle smickra oss båda.
-Herrn är inte hemme, Miss Lara. -Inte hemma?
Nej. Han gick till Sventytskis julfest.
Ska ni dit, fröken? Snälla, säg inte att jag sa det till er.
-Nej. Tack, Piotr! -God Jul, fröken Lara!
Tack och God Jul till er.
God Jul, Yuri Andreyevich.
Vad är det?
Vi har ett möte ikväll.
-Har du inte läst brevet? -Jag har inte varit hemma. Jag går nu.
Vart ska du? Jag har rätt att veta.
Lara, vad står det i brevet?
Vad står det i brevet?
-Gör du slut...? -Det står i brevet.
-Vad står? -Allt.
Gör det inte!
Det finns en extra ordinär flicka på den här festen.
Jag vet. Jag dansar med henne.
-Du är lysten ikväll, Victor. -Jag tycker om att vinna.
Tystnad! Tystnad, allihopa. Tystnad, snälla.
Jag har en mycket behaglig kungörelse att ge.
-Madame Sventytski. -Ja, varför inte?
Jag måste meddela att Dr. Yuri Zhivago